ALEXANDER RODNIANSKI, SERGHEI
prezintã
filmul lui ANDREI ZVIAGÎNÞEV
ELENA
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)
Resincronizare: CODYBOSS1969
Scoalã-te!
- Bunã dimineaþa. - 'Neaþa.
Dacã nu au grijã de înºiºi, au sã creascã în greutate
ºi au sã aibã tot felul de alte boli.
Aºa cã reflecteazã adânc la stilul tãu de viaþã!
Adapteazã-þi gusturile!
Cel mai uºor mod de a mânca sãnãtos e sã mãnânci salate!
Poftã bunã!
Sosul e perfect.
Ce þi-ai pus în gând sã faci astãzi?
Trebuie sã-mi scot pensia de la bancã,
apoi mã duc sã mã întâlnesc cu Serioja.
Ar trebui sã vinã el aici. El are nevoie de bani, nu tu.
Nu e vorba de bani.
Ba exact despre asta e vorba.
De ce mergi întotdeauna pe jos pânã acolo?
El ar trbui sã-ºi miºte fundul aici. E bãiat mare.
Las-o baltã! Eu nu-þi spun þie cum sã te porþi cu fiica ta.
Bine, o las...
- Sper cã nu rãmâi peste noapte. - Nu.
- Bunã ziua. - Bunã ziua.
- Poftiþi... - Mulþumesc.
La revedere.
Bunã ziua, doamnelor ºi domnilor.
Astãzi avem o selecþie deosebitã de reviste ilustrate
pentru doamnele frumoase, apoi cuvinte încruciºate,
reviste pentru adulþi ºi ziarele de astãzi.
N-are rost sã faceþi o cãlãtorie plictisitoare. Chemaþi-mã ºi vin!
1425 de ruble.
Nadia! Vino sã te ocupi de asta!
- Bunã ziua. - Bunã.
Merge cineva sã deschidã? Saºa!
Eºti surd?
Cum zici tu...
- O, Saºa. Bunã. - Bunã.
Încotro? Du astea în bucãtãrie!
- Bunã, mamã. Hai înãuntru! - Bunã...
Trebuie sã te tunzi!
- Aºa... Uite banii. - Mulþumesc.
- Bunã, Tania. - Uite-l cã vine, uite-l cã vine!
Ia te uite cine e aici! Ia te uite cine e aici...
- Tania, am adus niºte bani. - Îþi mulþumesc, Elena.
Dã-i încoace!
Nu pot sã vãd prin tine, femeie!
- Tania, pune ceainicul! - O clipã.
- Unde te duci? - Sã mã întâlnesc cu Vitea.
Vitea al tãu nu se duce nicãieri.
- Mã întorc repede. - ªtiu eu ce înseamnã "repede" la tine.
Are nevoie de discurile astea acum.
Voi doi o sã vã pomeniþi la închisoare sau în armatã. Ai priceput?
Vrei sã stau aici ca un idiot?
Nu ca un idiot, ca unul care are un viitor.
- Sau nu-þi pasã de asta? - Bine, cum zici tu...
Nu mã lua cu "Bine, cum zici tu"! Lasã-te de prostii!
Numai o secundã...
- Ce "secundã"? - Nimic.
- Ce-ai spus? - Nimic.
Du-te ºi bea un ceai cu bunica ta!
Pãi cum vrei sã mai vorbesc cu el?
- Eu nu mai ºtiu... - Vorbesc eu cu el...
Vin, tatã. Nu pot sã trec de nivelul ãsta stupid!
Numai o secundã...
- Lasã-mã pe mine! - Tatã!
Uitã-te ºi învaþã...
Elena, mã întorc imediat.
Vin într-o clipã.
Serioja...
Vorbesc cu bãiatul meu. O clipã...
Du-te ºi vorbeºte cu maicã-ta!
Am spus, o clipã!
- Mamã, ai vorbit cu el despre Saºa? - Încã nu, dar am sã vorbesc.
De ce tot amâi?
Trebuie sã ºtim dacã avem banii sau nu.
ªtii cum ce gândeºte el despre astfel de lucruri. N-am uitat.
Îl cunoaºte pe Saºa.
Sunt chiar prieteni, sau cam aºa ceva.
Suntem din familie, la urma urmei.
El e prieten cu toatã lumea, dar n-are niciun prieten.
- E încuiat la minte, atât. - Bine, bine... Ajunge, Serioja.
Dacã n-ar fi fost pentru el, n-am fi fãcut asta.
Mamã... ªi cu ce ne-am ales?
Mamã, trebuie sã-l scoatem pe Saºa de pe lista de recrutare.
Trebui sã afle ce-l aºteaptã... Universitatea sau la dracu-n praznic!
Unde se mai luptã acum, în Osetia... Corect, Tania?
- Mai vrei ceai, Elena? - Mulþumesc.
- Saºa, când e fotbalul? - La nouã.
N-ar trebui sã fim aºa de îngrijoraþi,
dar o sã avem nevoie de bani ca sã vorbim cu oamenii potriviþi
de la ºcoalã sau de la universitate înainte de data de 20.
O sã vorbesc eu cu el, promit.
Dacã te uiþi la asta ºi vrei sã ne întâlnim,
aº fi foarte bucuroasã pentru cã...
Vreau sã ºtii cã sunt aici.
Pare cã nici n-a încercat.
- E foarte dezamãgitor. - Nu e prima oarã.
ªi el e dezamãgit.
De ce sã fie dezamãgit? El a ales sã fugã aºa.
Dar pe de altã parte, 09:80...
E bine, numai cã ar trebui sã fugã mai repede...
Îi caut pe cei doi fraþi ai mei.
Pãrinþii mei s-au despãrþit în 1960.
Nici nu ºtiam cã am un tatã pânã când mi-a scris.
Aveam 13 ani.
Mi-a spus cã am doi fraþi.
Îi caut de câþiva ani ºi n-am reuºit sã dau de ei.
De-ar ºti ºi ei cã exist!
A-i gãsi e ca munca mea de-o viaþã.
E o strategie tipicã sistemului sovietic.
Îi þii în tensiune sperând cã ei vor...
Poate cã va ajunge acolo pânã la sfârºitul sezonului.
Deja evolueazã altfel,
dar încã nu se poate vedea în rezultatele pe care le are.
Bunã dimineaþa.
Þi-am scris un bilet.
Înþeleg, bineînþeles, cã Saºa n-o sã ajungã nicãieri de unul singur, nu-i aºa?
Mã tem cã nu.
De ce sã nu meargã în armatã, atunci? Cea mai bunã ºcoalã care existã.
Volodia... Tu ºtii cum e în armatã în zilele astea!
De ce trebui sã întreþin eu familia fiului tãu?
De ce sã fiu eu împovãrat sã plãtesc
educaþia unei persoane... efectiv strãine?
Trãiesc cu tine, nu cu rudele tale.
ªtii ceea ce cred eu în privinþa asta.
ªi Serioja al tãu încã nu mi-a înapoiat banii
pe care i-a împrumutat de la mine acum trei ani, dacã n-ai uitat cumva.
Îmi amintesc.
Dar ºtii cã în clipa asta Serioja este într-o situaþie grea.
Îl cunosc eu pe Serioja ºi "situaþia" lui.
În toatã viaþa lui, Serioja a avut numai probleme.
Refuz sã-l mai scot din încurcãturã. Lasã-l sã fie o lecþie pentru el.
Nu poþi da cuiva lecþii cu forþa, aºa cum ai fãcut cu fiica ta.
ªi sunt sigurã cã niciodatã n-ai fãcut-o.
Elena, noi vorbim acum despre fiul tãu. Parcã nici nu mã asculþi.
Trebuie sã-ºi scoale fundul de pe canapea ºi sã-ºi gãseascã o slujbã.
Sã-ºi hrãneascã familia!
Dacã ar fi vorbia despre sãnãtatea bãiatului...
Doamne pãzeºte, banii ar fi pe masã mâine!
Dar nu de sãnãtatea lui e vorba!
Dacã ai avea un nepot, în niciun caz nu l-ai lãsa sã intre în armatã.
Saºa are nevoie de ajutor, înþelegi? Dã-i o ºansã!
N-o amesteca pe fata mea în chestia asta! De ce-ai pomenit de ea?
Nu e vina mea, am fãcut tot ce mi-a stat în putere,
dar din nefericire a devenit exact ca maicã-sa,
o intereseazã numai plãcerile vieþii.
O blestematã de hedonistã!
Nu ºtiu ce înseamnã cuvântul ãsta.
ªtii se înseamnã cuvântul "egoist"?
Volodia, ai sã-l ajuþi, totuºi, pe Saºa, nu?
Nu ºtiu... Trebuie sã mã mai gândesc.
Sper cã n-ai sã scoþi bani de pe cardul de credit pentru ei.
Nu pot sã þin socoteala fiecãrei ruble.
Nu, nici nu e nevoie.
Iartã-mã... Nu trebuia sã spun asta.
Bine...
Când au nevoie de bani?
Pânã în data de 20.
Am sã-þi dau rãspunsul într-o sãptãmânã.
Fã-mi o cafea, te rog...
Ce þi-ai pus în gând sã faci astãzi?
Curãþenie în casã.
Eu mã duc la sala de sport.
ªtiu.
Haide...
Sã mergem, hai!
- Elena! - Da?
Adu-mi lucrurile!
Vin.
Bunã ziua.
Bucuraþi-vã de fitness, vã spune Irina.
Numai un moment, vã fac legãtura.
Poftiþi, vã rog. Bucuraþi-vã de timpul liber!
- Bunã ziua. - Bunã ziua.
Prosopul dumneavoastrã...
Anton!
Pune-le acolo!
Asta e pentru mine, asta e pentru dumneavoastrã.
Poftiþi...
- Mulþumesc. - Mulþumesc.
- La revedere. - La revedere.
Alo...
Da, eu sunt.
Bunã ziua.
Nu uita, aºa ne-am cunoscut.
Bineînþeles.
În ce an a fost asta?
Se fac 10 ani în decembrie.
Aº da orice sã mã trezesc...
nu aici ºi acum, ci acolo ºi atunci.
Indiferent cum ai lua-o, apendicita e mai bunã, decât un infarct.
Aia era o apendicitã complicatã. Mai mult peritonitã.
O infirmierã înnãscutã.
Bineînþeles cã era mai bine.
ªi asta numai pentru cã m-ai îngrijit tu.
Totuºi, fetele de aici nu sunt rele.
Dã-i drumul, mai spune chestia asta
ºi îþi tai oxigenul, sã vedem ce-o sã se întâmple atunci.
Chiar ai face-o...
- Ai vorbit cu doctorul? - Încã nu.
Nu face altceva decât sã încerce sã mã calmeze.
- Zice cã n-o sã mã mai þinã mult aici. - Înseamnã cã nu e chiar aºa de grav.
Sau dimpotrivã.
Elena! Te rog s-o chemi pe Katia.
Da, sigur...
Alo, Katia? Bunã ziua, aici e Elena.
Da, bunã ziua.
Îmi pare rãu cã trebuie sã-þi spun o veste rea.
Tatãl tãu e la spital. A suferit un infarct.
Vrea sã te vadã. Ai sã vii?
- Nu pot astãzi. Mâine. - Bine.
Aº vrea sã ne întâlnim mai întâi, sã vorbim.
- Chiar trebuie? - Da, cred cã da.
- Bine, unde? - Unde-þi convine þie mai mult.
- Bunã ziua, Elena. - Bunã ziua, Katia.
- Vrei ceva? - Nu, nimic.
Voiam sã-þi spun urmãtorul lucru: tatãl tãu a avut un atac de cord.
- Am înþeles, în parte. - E foarte slãbit.
- E conºtient? - Da, e conºtient, slavã Domnului.
Probabil cã a încercat sã se dea la infirmierele alea, deja.
- Katerina... - Da, Elena?
Vreau sã te rog sã-l iei mai uºor.
Chiar acum are nevoie de odihnã.
Are nevoie de dragostea ta. Aratã-i cã-l iubeºti.
Vã vedeþi atât de rar,
lucru pe care nu-l înþeleg deloc, dar asta e treaba voastrã.
Într-adevãr.
Niciodatã nu-i telefonezi.
Ar trebui...
- Poate cã atacul ãsta... - Sigur, e vina fiicei risipitoare.
În parte, sunt sigurã cã aºa e.
Ascultã, Elena...
Tu joci rolul nevestei îngrijorate. O faci foarte bine, felicitãri!
Deci asta a fost. Ai terminat?
Îl iubesc pe Volodia.
Sigur, pânã când moartea vã va despãrþi. Nu mã îndoiesc.
Ca o adevãratã infirmierã, vrei sã mã tratezi ºi pe mine,
dar eu mã simt bine, n-am nevoie de tratament.
Sunt ceea ce sunt.
Îþi pare sau nu-þi pare rãu pentru tatãl tãu?
Înþeleg cã asta e...
o întrebare retoricã, dar în ceea ce mã priveºte,
pe mine mã doare undeva.
- Dumnezeule... - În ce salon este?
Poate cã nu e o idee tocmai bunã sã-l vezi astãzi.
Altã datã.
Când va fi mai bine...
Interesant. Atunci de ce m-ai sunat ieri ºi nu când se simte mai bine?
- Tatãl tãu mi-a cerut-o. - Tata... În ce salon e?
- Bunã ziua... - Bunã ziua.
Aþi putea sã-mi spuneþi...
Vã rog sã vã acoperiþi capul în casa Domnului.
Voiam sã întreb cãrui sfânt sã-i aprind o lumânare?
Pentru sãnãtate sau pentru un mort?
Soþul meu e la spital.
O rugãciune pentru sãnãtate, atunci.
Scrieþi numele lui pe o foaie de hârtie,
iar preotul se va ruga pentru sãnãtatea lui la slujba religioasã.
ªi puneþi o lumânare în faþa Sfântului Nicolae ºi a Maicii Domnului.
ªi în timp ce o aprindeþi,
cereþi-i lui Dumnezeu sã-i dea sãnãtate ºi îngrijire bunã.
Aþi putea sã-mi spuneþi unde sunt aceste icoane?
- Drept înainte ºi la dreapta altarului. - Mulþumesc.
De-abia te vãd, Katia...
- Asta pentru cã stau în faþa soarelui. - Nu la asta mã refeream.
Ascultã, tatã, tu ºtii cã nimic în afarã de simþuri nu existã.
Când mã uit la tine, câteodatã mã gândesc cã s-ar putea sã ai dreptate.
Atunci e-n regulã dacã de-abia mã vezi.
N-am fost niciodatã raþiunea ta de a trãi.
ªi "slavã Domnului", cum se spune.
Te înºeli...
Banii, tatã, au fost întotdeauna singura raþiune a ta de a trãi.
Ce faci acum, îmi punctezi viaþa?
ªi pentru tine sunt importanþi banii.
Nu aºa de importanþi.
Poate cã de aceea nu i-ai câºtigat niciodatã tu singurã.
Poate cã de aceea m-ai rãsfãþat,
mi-ai dat totul pe tavã.
Sunã ca ºi cum te-ai plânge.
Haide, tatã, tu ºtii cã eu te ador.
Nu ºtiu de ce fac asta.
Nu ºtii pentru ce plãteºti?
Pentru ce am plãtit un preþ exorbitant.
Numai sã nu începi sã mã iei peste picior, da?
Întotdeauna þi-au plãcut jocurile de cuvinte.
Jocurile îi ajutã pe copii sã accepte legile crude ale realitãþii.
- Pe copii? - Nu. Asta nu se întâmplã.
Nu sunt însãrcinatã, dacã asta întrebai.
Pãcat.
- Asta te-ar fi aranjat. - Sunt aranjatã.
Alcool ºi droguri numai în weekend.
Duc o viaþã curatã acum.
Dintre toate plãcerile, þin sub control doar sexul mâncarea,
dar mã strãduiesc, crede-mã.
- Ce vrei sã faci, sã fumezi aici? - De ce nu?
- Eºti într-un spital. - ªi ce dacã?
Ai cumpãrat un apartament enorm, poþi face tot ce doreºti.
Vorbeºti serios?
Bine, am sã fumez la locul pentru fumat.
Stai aºa.
Ce mai e acum?
De unde vin toate astea?
Tu de unde crezi, tatã?
Genele moºtenite.
Sãmânþã putredã. Toþi suntem sãmânþã proastã. Oameni inferiori.
Fã niºte copii! Poate cã o sã simþi diferenþa.
Diferenþa faþã de ceilalþi?
Nu e niciun fel de "diferenþã".
ªi nu mã vãd experimentând în zona asta.
E dureros, scump...
- ªi n-are rost. - Ce e cu tine ºi "n-are rost"?
Scuze prosteºti.
Nu faci decât sã încerci sã eviþi sã fii responsabilã.
Tatã, e iresponsabil sã produci urmaºi care...
Tu ºtii, au sã fie bolnavi ºi condamnaþi,
din moment ce pãrinþii lor sunt bolnavi ºi condamnaþi.
ªi numai pentru cã aºa face toatã lumea.
Pentru cã existã o aparentã " semnificaþie înaltã " pentru tot,
ºi care nu nouã ne este dat s-o înþelegem.
În fond, noi suntem doar executanþii acestui þel înalt.
Rahatul trebuie sã fie gustos,
e imposibil sã se înºele milioane de muºte!
ªi, oricum, lumea se va sfârºi destul de curând, în caz cã n-ai auzit.
ªtii, e ciudat, dar când ascult ce spui, mã simt mult mai bine.
Vezi, exact de asta te naºti:
sã sugi viaþa din copiii tãi, iar apoi eºti surprins:
"De unde vin toate astea?"
Katia... Eºti aºa de dulce câteodatã!
Mulþumesc.
Te iubesc foarte mult.
- Putem sã lãsãm asta? - Hai...
Ce nu face omul pentru bani!
Vezi? Acum, în sfârºit ai înþeles
ºi începi sã vezi esenþialul.
Numai sã nu te scapi din vedere pe tine însuþi!
Ce parazit...
Da? Am crezut cã a fost infarct.
Treci aici sã-þi dau un sãrut...
O suni pe mama? Dã-i drumul, sun-o pe mama!
Hai sã vedem ce mai e prin bucãtãrie.
Ne uitãm ce mai e pe stradã...
Ne uitãm dacã sunt niºte vrãbiuþe prin preajmã...
Mai trebuie sã fiarbã. Da...
Unde sunt vrãbiuþele alea?
Sãnãtate!
Cel mai important e sã respectaþi schema de tratament. E primul lucru.
Apoi dieta.
ªi luaþi-o încet, nu vã stresaþi pentru nimic.
În plus, aº recomanda sã angajaþi o persoanã calificatã sã vã îngrijeascã.
Am lucrat într-un spital ºi am avut grijã de pacienþi ani de zile.
Cu atât mai bine.
- Ne mai vedem noi, doctore. - La revedere. Aveþi grijã de dumneavoastrã!
La revedere.
Mã gândesc sã vedem arbitrajele noastre.
Nu vorbesc despre arbitrajele de astãzi,
dar toatã discuþia asta despre greºelile de arbitraj,
dã peste cap pariurile sportive.
Dacã înregistrãm pe bandã spectacolul ãsta ºi ne uitãm la ei peste cinci ani...
Þara ar fi ºocatã vãzând modul în care se repetã totul.
O sã plãtiþi pentru ceea ce aþi fãcut.
ªi nici n-o sã scãpaþi cu faþa curatã.
Doresc telespectatorilor noºtri toate cele bune!
La revedere.
Elena...
Am ceva...
- Trebuie sã-þi spun ceva. - Pastilele...
Pe scurt...
m-am hotãrât sã scriu un testament.
Volodia, iartã-mã, dar asta mã face sã mã simt foarte prost.
Elena, e foarte important.
Trebuie sã fiu direct cu tine.
Ceea ce fac e un lucru bun ºi la urma urmei,
toatã lumea se gândeºte la ce-o sã se întâmple dupã ce n-am sã mai fiu, nu?
Nu, nu-i aºa.
Oricum, e o discuþie pe care trebuie s-o avem.
Destul de corect.
În afarã de tine ºi de fiica mea, Katerina,
nu mai am pe nimeni pe lumea asta.
Dupã moartea mea,
practic, fiica mea va moºteni aproape totul.
Iar tu, ca soþie a mea, vei primi o rentã viagerã,
plãtitã în fiecare lunã.
ªi sunt convins cã va fi mai mult decât suficient.
Asta e tot, de fapt.
M-am gândit mult timp la asta ºi am spus-o în zece secunde.
E ceva... ce vrei sã-mi spui?
Da... Este.
Nu e în legãturã cu ce-ai spus,
dar se pare cã e cel mai potrivit moment.
Ce este?
- Chestia aia. - Care?
Chestia aia cu Saºa.
Mã gândesc cã tatãl lui, fiul tãu...
ar trebui sã se ocupe de problemele propriului sãu fiu.
Volodia...
Ce credeau când l-au fãcut?
A fost un accident.
În ambele dãþi? Mã faci sã râd!
Nu e ceva de care sã râzi.
Pur ºi simplu s-a întâmplat, aºa cum se întâmplã tuturor.
Mai întâi un copil din accident... Apoi încã unul!
Iar acum eu trebuie sã-i hrãnesc?
Elena, nu chestia cu banii mã deranjeazã pe mine.
Fireºte cã nu.
O sã-i dai pe toþi nechibzuitei de fiicã-ta.
Iar începem!
În primul rând, nu-i dau tot.
În al doilea rând, tu n-o cunoºti.
- În realitate e foarte sensibilã. - E nechibzuitã ºi deraiatã.
- Nu mai vreau sã aud nimic. - ªi dupã câte se pare, e ºi sterilã.
Prostii!
E altfel decât ceilalþi. Nu e ca mine ºi ca tine.
Sigur cã da.
Nu seamãnã deloc cu fiul meu ºi cu copiii lui!
- Tu ai spus-o. - Dumnezeule...
- Cine-þi dã dreptul? - Cum?
Cine-þ dã dreptul sã crezi cã eºti deosebit? De ce?
De ce?
Numai pentru cã ai mai mulþi bani? Mai multe lucruri?
- Totul se poate schimba. - Ce anume se poate schimba?
- "...Iar cei din urmã vor fi cei dintâi". - A, am auzit-o pe asta.
Poveºti biblice pentru bieþii oameni proºti. Sunt doar poveºti...
Egalitatea ºi fraternitatea
le gãseºti numai în Împãrãþia Cerurilor a ta, Elena.
Bine... Mã gândesc cã ai multã treabã.
Da, foarte multã.
Vrei ceva?
- Nu vreau decât sã mã înþelegi. - Te înþeleg.
Elena, hai sã rezolvãm asta ca niºte adulþi.
Suntem adulþi. O sã trecem noi ºi prin asta.
ªi mã bucur cã înþelegi.
Poþi sã-mi aduci, te rog, un stilou ºi hârtie?
Avocatul soseºte mâine,
ºi vreau sã schiþez în linii mari testamentul.
Serioja, bunã.
Bine, mulþumesc.
Mai bine, dar încã slãbit.
Ascultã...
Am vorbit cu el despre Saºa.
Mi-e teamã cã va trebui sã ne descurcãm singuri cu chestia aia.
Da, asta este.
Zice cã e treaba ta, ca tatã, sã rezolvi problema.
Înceteazã...
Înceteazã, da?
Sunt supãratã.
Dar mã gândesc cã existã o brumã de adevãr în ceea ce spune.
O sã ne descurcãm noi cumva.
O sã ne gândim noi la ceva.
Te sun mai târziu, bine?
Rahat! Retardata...
Tania!
Unde e berea mea?
Te-ai uitat peste formulele copilului?
Era o afurisitã de sticlã aici.
- Þi-ai terminat temele? - Da.
- Þi-ai fãcut temele? - Le-am fãcut!
Ce mizerie e aici!
Nu mã pot concentra, o sã iasã totul anapoda!
Medicamentele mai întâi.
Trece printre ei! ªuteazã!
Mulþi dintre dumneavoastrã vã întrebaþi probabil
dacã tot ce se petrece aici e strict regulamentar...
Elena!
M-am sãturat. Mulþumesc.
Vrei sã tragi un pui de somn?
Închipuieºte-þi cã vreau...
Nu-mi vine sã cred.
Chiar nu v-a prevenit nimeni? Nimeni nu v-a spus cã trebuie sã se abþinã?
Medicamente ca astea sunt strict interzise dupã un atac de cord.
Vã spun cã nici mãcar nu sunt sigurã cã le-a luat.
Ca ºi copiii mici, jur.
Adolescenþii bãtuþi în cap au mai multã judecatã.
Aþi putea avea puþin mai mult tact.
Cât de mult tact sã am?
Dragi prieteni, rude ºi colegi ai decedatului,
e timpul sã ne luãm rãmas bun...
Ultimul rãmas bun...
Salamul nr. 4 e cel mai bun, cu toate cã e prea sãrat pentru mine.
Mã gândesc cã cel de lângã lapte e salamul cu numãrul 4.
Are ceva gust de salam, spre deosebire de nr 3...
Pãi gusturile diferã...
- Eu votez numãrul 3. - Vã rog...
Juriul nostru e alcãtuit din cumpãrãtori obiºnuiþi.
Fiecare voteazã pentru un singur salam.
Toate etichetele au fost acoperite.
Eu am votat pentru numãrul 6, a fost aproape comestibil,
vreau sã spun cã nici mãcar nu se simte pesmetul,
n-are amidon, nici gust nenatural, deci e un salam bunicel.
Ãsta e prea zemos, are prea multã apã.
Gãteºte-l un pic mai mult!
E un semn cã n-a fost fabricat cum trebuie.
Salamul n-ar trebui sã arate aºa.
Concursul va continua în laborator,
unde va fi stabilit ºi câºtigãtorul.
Mie mi-a plãcut numãrul 6.
Nu sunt sigur în privinþa numãrului 1, nu ºtiu cine l-a produs,
sau din ce l-au fãcut,
dar eu n-aº cumpãra niciodatã un salam care aratã ca ãla.
Numãrul 5 e bun de aruncat,
n-are rost sã vã cheltuiþi banii pe un plastic ca ãla!
Alo? Da.
Mulþumesc, cobor acum.
- Bunã ziua. - Bunã ziua.
Ei bine, a simþit cã va muri înainte de vreme.
ªtiu, ca avocat personal al lui, cum voia sã-ºi împartã averea.
El însuºi mi-a cerut sã-l vizitez la spital, unde am discutat problema.
Din pãcate, n-am reuºit sã formulãm dorinþele sale în scris, cum cere legea.
Prin urmare, sunt nevoit sã confirm urmãtoarele:
Nu a lãsat un testament.
Aºa cã intrã în vigoare principiile succesiunii legale.
Mai întâi de toate, aº vrea sã vã anunþ cã nu a lãsat datorii.
Altminteri, aþi avea obligaþii faþã de creditori pentru datoriile lui.
În continuare, e de datoria mea sã vã informez cã,
în conformitate cu legea,
dacã unul din soþi moare, soþul care supravieþuieºte
are dreptul la o cotã parte din averea dobânditã în timpul cãsãtoriei.
Asta înseamnã, cã din proprietãþile deþinute în comun de cei doi soþi
în timpul cãsãtoriei, jumãtate revine celorlalþi moºtenitori.
Aceastã cotã parte este inclusã în moºtenire împreunã cu
proprietãþile personale ale decedatului.
Oricum,
în perioada de cel puþin doi ani în care aþi fost cãsãtoriþi oficial,
nicio proprietate comunã n-a mai fost dobânditã.
De aceea, aici nu poate fi vorba de o parte pentru soþie.
Veþi moºteni o cotã parte din averea decedatului egalã cu cea a Katiei.
Cum, dupã câte cunosc eu, nu existã alþi moºtenitori
în afarã de dumneavoastrã douã, întreaga masã succesoralã
va fi împãrþitã în mod egal între dumneavoastrã.
Dacã existã neclaritãþi
sau aveþi vreo întrebare, vã pot da explicaþii suplimentare.
ªtiu cã tatãl meu þinea întotdeauna în seiful din casã
o sumã considerabilã.
- Ce-i cu banii aceia? - Am verificat deja, nu e nimic acolo.
Aºa e.
- Crede-mã, Katia. - Sigur. Altceva?
De-abia am început.
Am sã vã descriu situaþia în întregime.
Haideþi sã ne uitãm la detalii.
Dacã vreþi, putem lua o pauzã.
Nu e nevoie, sã-i dãm drumul!
- Da, Elena? - Da, da, sã-i dãm drumul!
Bine, sã începem!
Deci cum o sã împãrþim apartamentul tatãlui meu?
O sã-l împãrþim conform legii.
Ãºtia sunt toþi.
Mamã...
Ar trebui sã bem pentru asta!
De acord.
- Avem ceva? - Avem, sigur cã avem.
Pãi du-te atunci! Du-te, du-te...
Nu plânge, vine mama...
ªtiþi ceva?
Hai sã bem pentru Volodia!
Omul ãsta a fãcut mãcar un lucru bun în viaþa lui.
Mai bine pentru Saºa.
- Saºa! Saºa! - Ce-i?
Pe mine nu mã lua cu ce-i! Treci aici!
Studentule...
Stai aici, jos!
- Acum sigur ai sã fii student! - Ce naiba!
Ce e?
Acum eu deþin controlul! Bãiatul are 17 ani deja.
Ce, ãºtia sunt adevãraþi?
N-ai mai vãzut niciodatã aºa ceva? Pune-i jos...
La naiba!
Haideþi...
- Pentru o viaþã nouã! - Mamã...
Avem o surprizã pentru tine!
Suntem din nou însãrcinaþi!
Vorbeºti serios? Adevãrat?
Dumnezeule, asta e minunat!
- Dacã e bãiat, am sã-i spun Volodia. - Te rog...
- De ce nu? - Pãi sper sã fie fatã.
Ar fi mai bine o fatã, da...
O fatã ar fi mai bine.
Da?
Ia de aici...
- Hei, ia-o mai uºor! - Terminã, femeie, mã scoþi din sãrite!
Game over.
Probabil s-a ars siguranþa. Ce-i cu tine?
Mamã... Îmi rupe braþul, mamã.
- Dã-mi-l mie, mamã! - Lasã-mã sã mã duc sã arunc o privire!
Uºurel, micuþule, uºurel...
Parcã în toatã clãdirea s-a întrerupt curentul.
- În toatã lumea! - Mãgarii!
- Noroc, Aleskei. - Noroc.
- Care-i treaba? - Naiba ºtie.
Tot blocul e deconectat.
Aºa...
- Probabil cã au sã-l conecteze repede. - Mãgarii, e a doua oarã în luna asta!
- Bine, Serioja, ai grijã! - Noapte bunã!
Hei, tipule...
- Unde te duci? - Mã duc sã mã plimb.
Sã fii acasã la ora 11.
- Tania, avem lumânãri? - Ce sã facem cu lumânãrile?
Vitea, Leºa! Sunteþi acolo?
Hei, bãieþi! Salut!
- De ce þi-a luat aºa de mult timp? - Bunica îmi face valiza.
Am crezut cã þi s-a fãcut fricã.
- Era cât pe-aci sã plecãm fãrã tine. - De ce n-aþi plecat, atunci!? Ciocul mic!
Bine, bine, calmeazã-te. Ia niºte pilealã...
Hei, hei! Mai lasã-ne ºi nouã!
- Ei sunt acolo? - Da.
- Atunci sã mergem! - Sã mergem!
Iuri, grãbeºte-te, ce naiba!
Du-te naibii, nenorocitule!
- Mori, nenorocitule! - Fãtãlãule!
Dima, hai sã mergem!
- Mamã! - Liniºte...
Mamã...
La ce ne trebuia porcãria asta?
Dacã facem un perete aici, o uºã aici,
atunci Saºa poate avea camera lui.
Încã n-am hotãrât nimic cu Katia!
O s-o convingem noi, cumva. Vorbeºte cu Katia!
- Mã îndoiesc. - O sã reuºim, îþi spun eu.
Mama, avem niºte bere?
Uitã-te în frigider!
Nici mãcar jocurile olimpice n-au întrerupt inerþia în Soci.
Sunt îngrijoratã, aºteptând decizia lui.
Mã gândesc cã n-are importanþã al cui premiu eºti.
Îmi place la el faptul cã duce
o viaþã interesantã plinã de aventuri ºi acþiune.
Are ochi blânzi...
Mã îngrijoreazã Iulia, are copilul ãla...
Alege Katia sau Daºa,
oricare îþi place þie!
Eºti tare, ai fost mai bunã decât toate celelalte.
Sã nu asculþi nimic din ce zic ei!
- A adormit? - Da.
Elena, e uluitor!
Mai vrea cineva ceai?
Cred cã sunt 98% ºanse sã intre în camera mea.
Dã-mi voie sã te ajut...
Chiar am sã plec cu el!
Tania, Tania... Adu-mi niºte alune!
Dumnezeule, vino aici! Vino la mine!
Nici vorbi nu poate, e copleºit...
Vino aici! Haide!
Astãzi mã simt de parcã aº avea 90 de ani,
ºi vreau sã-þi dau bãtãi de cap pentru cã eºti mai tânãrã decât mine.
Cred cã eºti o curvã fãrã minte.
Þine-o pentru mai târziu, altfel ai sã stai aici pânã la pensie!
Vrea foarte multe, dar sã dea... Ea nu ºtie încã ce urmeazã sã dea.
Jenia, tu ce-ai crezut despre Lena?
Nu ºtiu ce sã-þi spun.
În esenþã, nu pot sã spun nimic...
Resincronizare: CODYBOSS1969
NADEJDA MARKINA, ANDREI SMIRNOV
ELENA LIADOVA, ALEKSEI ROZIN
EVGENIA KONUªKINA, IGOR OGURÞOV
Regia: ANDREl ZVIAGÎNÞEV
Producãtori: ALEXANDER RODNIANSKI, SERGHEI MELKUMOV
Director imagine: MIHAIL KRICIMAN
Scenariul: OLEG NEGIN, ANDREl ZVIAGÎNÞEV
Muzica: PHILIP GLASS
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)